Surrend

Dette er Torben Sangilds anmeldelse af udstillingen med kunstnergruppen Surrend, bragt i Politiken 9/2-2008.

Satiriske spredehagl
Surrend

LARM Galleri, Carl Jacobsens Vej 16, Valby. Til 1. marts.

Kunstnergruppen Surrend er nok mest kendte for at have indrykket annoncen i Tehran Times, der skjult i teksten kaldte den iranske præsident for et svin. Surrend angriber magthavere af enhver slags, og benytter sig af grovkornede satiriske greb, der ikke går af vejen for at fremstille symbolsk vold, som når Vladimir Putin er centrum i en skydeskive eller når Dronning Margrethe og Prins Henrik halshugges i guillotinen. Sidstnævnte plakat er med på denne plakat-udstilling og har fået en del opmærksomhed i medierne.

Skal man vurdere satire er der to vigtige elementer som må være til stede: præcision og humor. Surrends satiriske plakater er noget svingende i så henseende. At rette et guillotine-angreb mod kongehuset virker helt ude af proportioner, og referencen til den franske revolution og dermed til Ludvig XVI ligeså. At gøre grin med George Bush’s intelligens er en kliché. Og ind imellem bliver det rent uforståeligt, som når Ghita Nørby, Pia Kjærsgaard, Jørgen Flindt Petersen og Jes Dorph-Petersen vises som lave undermålere under en overskrift om civile agenter.

Men så er der heldigvis også nogle af plakaterne der overrasker, især den som viser de højreorienterede arbejdere som sorte får, der ikke støttes af socialdemokraternes solidaritet, men sparkes ud af folden. Og den spidse kritik af journalisternes fokus på fordøjelsen, idet de på sportsjournalistisk vis spørger, hvordan politikeren har det i maven lige nu. Eller den absurde fernisering i Bredgade, hvor to hattedamer har stukket hovederne ned i buffeten, mens en ældre, androgyn kunstsamler danser rundt på tåspidserne med sin rødvin. Den er både poetisk og morsom. Det gælder desværre ikke alle plakaterne. Surrend skyder på magten hvor end den viser sig, men det er nogle gange med spredehagl.

Torben Sangild

Links

 * Surrend
 * LARM Galleri
 * Diskussion af anmeldelsen/udstillingen på Torben Sangilds weblog