Erik Kjersgaards Danmarkshistorie

Denne TV-anmeldelse, skrevet af Torben Sangild, blev bragt i Politiken 19/3-10. Skal citeres med tydelig kildeangivelse af dette.

Kæmpen
Man ser et landskab, Danmark som det så ud for mange tusind år siden. Pluselig kommer en trind kæmpe gående ind i landskabet, hundrede gange større end de største træer, iklædt brun habit og slips. Han fortsætter uanfægtet den talestrøm, vi hele tiden har hørt i den tro at det var voice-over. Landskabet er en model af papmaché og kæmpen er historikeren Erik Kjersgaard. Hans Danmarkshistorie fra begyndelsen af 80’erne genudsendes på DRK, og det er en ren fryd, for bedre fortæller findes ikke.

Kjersgaard holder sig fri af historieformidlingens to faldgruber: På den ene side den gammeldags, alt for personfikserede, psykologiserende og moralsk dømmende, som bl.a. Palle Lauring stod for. På den anden side den, jeg mødte i gymasiets lange historietimer, hvor der slet ikke var nogen mennesker i historien, men blot brydninger mellem materielle råstoffer og nationale, økonomiske og militære magter. Kjersgaard gør historien levende med sin formfuldendte talestrøm, men har samtidig et blik for de større sammenhænge, og som faghistoriker skelner han ofte mellem viden og kvalificeret gæt: ”Det meste af det vi ved er ret sagnagtigt”, siger han for eksempel (med tryk på anden stavelse, vel at mærke), og uden manuskript vælter det frem med viden og kilder, fortalt fra åstedet.

En del af æren for programmernes vellykkethed må også tilskrives producer Bent Børge Larsen og fotograf Willy Rohde. Det er dem der lader kæmpen vandre ind i papmachémodellen, som stiller Kjersgaard i modlyset fra kirkedøren, og som i det hele taget lader ham glide ind i billedet på overraskende måder alle steder i landet hvor der er en historisk genstand eller bygning. Ligesom habitten er brun, har græsset også den matgrønne farve, man forbinder med 70’erne.

Nu kunne man fristes til reaktionært at ønske, at man stadig lavede historisk tv på denne måde. Men det tror jeg ikke ville være passende med de muligheder for visualisering, vi har nu. Når man kan genudsende guldkornene (og guldhornene) er det heller ikke nødvendigt.

Torben Sangild

Se også

 * Supplerende bemærkninger og diskussion

Til forsiden