Søren Fauli

Denne anmeldelse, skrevet af Torben Sangild, blev bragt i Politiken 8/11-08. Skal citeres med tydelig kildeangivelse af dette.

Manden som offer
''Søren Fauli: Kvinder ingen adgang. Mohs Exhibit.''

Kvinderne undertrykker mændene, og mændene lader dem gøre det. Dette firkantede udsagn opsummerer det meste af Søren Faulis udstilling, der ligner et opgør med den mest militante 70’er-feminisme, men som hævder at handle om nutidens kønsrollemønster. Faulis værker er primært karikaturtegninger af sadistiske kvinder og undertrykte, kastrerede og bløde mænd. Der er også et par skulpturer, hvoraf den mest interessante er en papmaché-vagina, som man skal stikke sit hoved op i for at se kvindens mægtigste våben: Kvindegråden. Jeg er egentlig sympatisk indstillet over for det generelle projekt at diskutere manderollen i dag og at kritisere den type feminisme, der blot ser kvinden som et offer og manden som et svin. Men med sine værker gør Fauli denne diskussion en bjørnetjeneste, idet han blot vender det om og gør manden til offer. Mens god kunst kan sige andet og mere end der kan stå i en kronik, siger Faulis billeder mindre. Fauli vil sikkert svare at overdrivelse og humor fremmer forståelsen, men billederne rammer ved siden af, og frem for alt er bitterheden så voldsom at den angivelige humor forsvinder. Det er simpelthen ikke særligt morsomt at se aggressive kvinder skære pikken af deres mænd, piske dem eller skyde dem ned fra et træ. Retfærdigvis er der et par billeder som rummer en lille smule forståelse for kvindens smerte og længsel, men også de synes at være tabt i en fortid, der ikke har meget med nutidens kvinder og mænd at gøre. I stedet for at klynke ville det være mere interessant at kigge skarpere på den moderne kvinde og så måske formulere et konstruktivt og alsidigt maskulint svar på den nutidige situation. Ikke en krig, men en forhandling med et ansvar. Det bedste ved udstillingen var egentlig den diskussion jeg havde med galleristen, og trods min hårde dom over billederne, har diskussionen måske alligevel retfærdiggjort dem.

Torben Sangild

Se også

 * Supplerende bemærkninger og diskussion
 * Billeder fra udstillingen

Til forsiden