The World Is Flat

Denne anmeldelse, skrevet af Torben Sangild, blev bragt i Politiken 3/5-08. Skal citeres med tydelig kildeangivelse af dette.

Kort i sneglefart
'''The World Is Flat’. Overgaden, Institut for Samtidskunst.''

Vi genkender alle et verdenskort, og vi forstår samtidig at læse kortene over S-togslinjer, selv om de er stærkt skematiserede. Ved at kortlægge noget kan man forenkle og formidle det komplekse, man kan give et overblik og lægge en plan. Kort angiver ofte territorier, og ethvert kort fremhæver nogle elementer frem for andre, så kortlægning er også forbundet med fortolkning og med magt. Det er derfor en oplagt og glimrende ide at invitere en række internationale kunstnere til at udfærdige deres egne kort, sådan som Johanne Løgstrup har gjort det på Overgaden. Desværre har langtfra alle kunstnerne formået at gribe muligheden for at lave noget interessant med mediet.

Bedst er Lize Mogels ’Detaljeområde’, som uhyre præcist zoomer ind på hvor svært det må have været for FN at vælge sig et logo med et verdenskort uden at fremhæve visse områder frem for andre. Det kan ikke lade sig gøre, verden er ikke flad, og uanset hvad man gør, vil man træffe et i sidste ende politisk valg. FN har gjort Nordpolen til centrum, og det er jo umiddelbart neutralt, men for det første fremhæves den nordlige halvkugle grafisk, og for det andet er Nordpolen begyndt at blive et attraktivt område på grund af ressourcerne og indlandisens smelten.

Også den anonyme rumænske gruppe med et kort over overlevelsesmuligheder i Bukarest til når katastrofen kommer og koreansk-amerikanske Jee Young Sims kreative brug af slaget ved Pork Chop Hill i 1953 har godt fat i mediet og dets kritiske muligheder. Men kunstnere som Herman Chong, som laver en tilfældig kortlægning af hvilke forfattere, han har læst, og Shahram Entekhabi, der blot udpeger hvor hans tidligere performances har fundet sted, forfalder til det selvoptaget ligegyldige. Det potentielt sjoveste værk er Snail Trails from Wales af Dan Rees, hvor han lader levende snegle trække spor på verdenskortet, men det ankommer først med sneglefart længe efter udstillingens åbning.

Torben Sangild

Se også

 * Supplerende bemærkninger og diskussion

Til forsiden