Objektiv sensibilitet: Indledning

Indledningen til bogen Objektiv sensibilitet præsenterer grundargumentet og de centrale begreber i resten af bogen, og bør derfor ikke springes over. Der gøres særligt meget ud af begreberne “objekt” og “objektiv”, da de ofte er ladet med alle mulige betydninger, som de ikke har her. Man kan også læse om hvordan Robert Rauschenberg ikke vil høre tale om at en kop kaffe (eller et sort billede) kan være sørgeligt. Jeg forstår hans anstød, men deler ikke hans konklusion.

Citater fra indledningen

 * ”Begrebet om den objektive sensibilitet understreger det objektive i værket og værket som objekt, og bevarer alligevel sensibiliteten og udtrykket. Selv om kunstværker som objekter ikke har følelser kan de godt udtrykke noget der involverer følelser. Ikke følelser som modsætning til tanke eller koncept, men som en del af et udtrykskompleks, hvor tanke, sansning og følelser er tættere sammenslyngne end hverdagssproget og den traditionelle tænkning lægger op til.”
 * ”Kaffe er blot en drik, og sort er blot et pigment, synes Rauschenberg at sige. Problemet er at en sådan bogstavelighed ikke lader sig gøre. Når man anskuer noget æstetisk taler det til en. Og det er ikke muligt uden videre at slippe af med de indgroede koder for farven sort. Man må spille med dem på nye måder i håbet om at slippe uden om de fade følelsesklichéer. Og det er egentlig også dem, og ikke følelsesudtrykket som sådan, Rauschenberg reagerer mod.”
 * ””Objekt” betyder genstand, det som er kastet for os, det som vi står over for. Et objekt er noget uden for bevidstheden, som bevidstheden (subjektet) retter sig mod. Når jeg taler om objektet betyder det altså ikke andet end det som møder os og som vi er rettet mod i den æstetiske erfaring – uanset hvilken karakter det har.”
 * ””Objektiv” betyder altså ikke universel, uberørt, bevidsthedsuafhængig, fast, uforanderlig, materiel, naturlig, målbar, eksakt eller lignende idealistiske forestillinger, som folk lægger ned over begrebet. Objektet er kulturelt, institutionelt, historisk og ideologisk kodet, det indgår i en afhængighed af og dialektik med subjektet og det kan være åbent, uafgrænset, flygtigt, foranderligt og flertydigt.”
 * ”Pointen med at fastholde objektet og objektiviteten er altså ikke at privilegere en bestemt type faste, afgrænsede, statiske objekter på bekostning af andre mindre tingsbundne kunstformer, men snarere at understrege, at kunsten er et mellemværende med noget uden for os selv.”


 * Objektiv sensibilitet