Krysters kartel

Denne TV-anmeldelse, skrevet af Torben Sangild, blev bragt i Politiken 30/4-2010. Skal citeres med tydelig kildeangivelse af dette.

Mennesker
Grunden til at ‘Krysters kartel’ på DR2 er så pokkers godt, er ikke mindst at de fire komikere har fundet frem til et galleri af originale, men genkendelige karakterer. Det er ikke nogen lille bedrift i en satireverden, hvor de fleste typer er prøvet af og karikeret til det ulidelige.

De mest populære er københavnerne Sanny & Jeff, der har en proletarfest uden lige, og som faktisk elsker hinanden, omend deres overgearethed ind imellem dækker over uløste konflikter og en næsten sygelig dyrkelse af Sannys mor. Jeg er også helt vild med Jonas & Vibs, den snusfornuftige mand med hænderne som vægtskåle og hans altid sarkastiske kone.

I denne sæson er nye par kommet til: Evighedsstudenten Kitte og teologen Johannes er sært tilbagelænede, og de tager begge åbent imod når deres partner beskriver dem i ikke så flatterende vendinger. Jeg er kommet til at holde af deres lettere absurde samtaler, som når Kitte fortæller hvordan hun smider JP søndag tilbage i entreen for at Johannes kan få en smule motion. De sexfiksrede sjællændere Johnny & Simone er jeg ikke helt så begejstret for; de virker lidt for karikerede, men de er også det eneste vildskud i en perlerække af figurer og pardynamikker.

For der er en loyalitet over for figurerne og de sår, de hver især bærer rundt på. Der er et element af ‘feel bad-humor’ i traditionen fra ‘Kongeriget’ med Søs & Kirsten, som også har præget produktioner som ‘Teatret ved ringvejen’ og ‘Trio van Gogh’. Det er da heller ikke tilfældigt at manden i instruktørstolen er ny dansk satires grå eminence, Jesper Rofelt

Mit personlige hit er Troels Mallings genoplivning af den resignerende, altid sygdomsramte Thøger fra ‘Flemmings helte’. Han formår at skildre de mest groteske symptomer med en ulækker detaljerigdom i et floromvundent sprog og uden skyggen af affekt i stemmen. I denne uge havde han “uafladeligt sædafgang” med en “gråmeleret væske. Den er grynet, ligesom valle eller osteløbe, og det plasker ned mellem benene på mig hele tiden.” Det er afskyeligt og hamrende morsomt.

Torben Sangild

Se også

 * Supplerende bemærkninger og diskussion

Til forsiden